Rome - Del 8 "Caesarion"
Översatt av: OckeJ www.SweSUB.nu
En fin belöning erbjuds för återförandet av en slavkvinna
som stulits från Ferius Appius hus.
Följande adelsmän som återvänt från Grekland har benådats och får inte skadas:
Publius Servilius Gasca, Marcus Gallius Cicero,
Gaius Cassius Longaenus och Marcus Julius Brutus.
Förrädaren Pompeius har flytt till Egypten. Den ärofulle Caesar följer efter.
Skåda Ptolemy.
Kommen från två kvinnor, kommen från blomma och bi.
Skåda Ptolemy, San-Ra. Den gudomlige.
Var hälsad...
Hur länge kan vi räkna med Er välsignade närvaro?
- Inte länge. - Det bedrövar oss.
Om hans nåd vill tillkännage sitt syfte här,
så är tjänarna av det Mäktiga Lejonet
mycket glada över att kunna hjälpa till
med vad det nu kan vara.
Det är mycket vänligt av er.
Hur fortskrider era förberedelser för krig?
Krig?
- Vi har inget krig förberett. - Då har jag fått fel information.
Jag har hört att systern till det Mäktiga Lejonet
bestrider hans rätt till tronen.
Nämn henne inte! Jag pissar på henne! Jag skiter på henne!
Det är sant att vår kära prinsessa har lyssnat till dåliga råd och
framfört absurda yrkanden.
Men, hon har inget stöd. Bara ett mindre antal med förrädare och barbarer.
Hur var det där namnet?
Delagos av Pergamum. Han kan kalla samman tio legioner.
Delagos av Pergamum kan kalla samman tio legioner åt henne.
En obetydlig skara. Jag försäkrar att Ni inte behöver frukta något från Cleopatra.
- Var är hon? - Inget vet.
- Någonstans i söder, tror vi. - Han ljuger. De har henne.
Dispyten mellan Er måste ta slut.
Rom önskar ett fridfullt Egypten. Era fartyg med säd måste fortsätta segla.
Vi har fullständigt kontroll över landet, ända från fyren till vattenfallen.
Bra! I så fall bör Ni kunna överlämna Pompeius Magnus.
Jag tycker inte om hans tonfall. Han kan gå.
Herre...
Kommer Ni ihåg vad vi talade om tidigare? Om krokodilen och räven?
- Låt oss visa honom vår överraskning. - Gör det, visa honom.
Vi har en gåva åt Er, Ers excellens.
Vi tror att Ni kommer att bli mycket nöjd.
Vi ska göra en kropp åt honom, med rörliga armar och ben.
- Vi kan ha uppvisningar med riktiga djur... - Tystnad!
Skam över Ptolemys hus för sådana barbariska handlingar.
- Ni är ju fiender. - Han var en konsul i Rom!
Konsul i Rom...
Att dö på ett så simpelt sätt. Delad i fyra delar som en simpel tjuv.
Skam!
Var är resten av honom?
Kremerad och ordentligt begravd.
Med tanke på förruttnelsen...
Jag återvänder imorgon.
Då ska Ni ge överlämna mannen som tog livet av Pompeius.
Kaptenen säger att vinden är gynnsam.
- Bra. - Vi kan fara varhelst ni vill.
Du tar hälften av männen och återvänder till Rom på direkten.
Du får äran att tillkännage att Pompeius är död.
Jag kommer efter dig när jag har ordnat upp allt här.
"Ordna upp allt."
- Ordna upp vad? - Inbördeskrig är nära förestående,
det måste förhindras.
Varför? Låt kräken genomföra det.
Ett krig stör sädestransporterna. Utan säden går Rom hungrigt.
Det vore oklokt att inte ingripa.
Och hur ska du ingripa med endast en halv legion?
Jag har inte för avsikt att slåss.
Jag skall agera som skiljedomare mellan familjerna.
Du får det att låta så lätt.
De olika familjerna enas enbart tack vare sitt hat emot Rom.
Han har rätt.
Ptolemy kan använda Er för att samla folket emot en gemensam fiende.
Jag har erövrat Gallien.
Och jag har besegrat Pompeius Magnus, jag kan nog hantera en pojke och en eunuck.
- En liten pojke med 100000 män... - Jag är medveten om det!
Men han är ändå bara en pojke.
Du verkar ha glömt att vårt eget krig inte är över än.
Cato och Scipio är fortfarande fria. Med tiden har de snart samlat en ny armé.
- Och när de gör det ska jag krossa dem. - Jag är glad att du är så säker på din sak.
- En del skulle det för våghalsigt. - Det är bara våghalsigt om jag misslyckas.
Kom ihåg, hon är en prinsessa av forntida blod.
När ni hittar henne måste ni behandla henne med stor respekt.
- Ni måste åtlyda henne i allt, inom rimlighet.
- Förstått, Sir. Jag förlitar mig på dig, Vorenus.
Du har något att säga?
Angående Pompeius, Sir, vill jag be om ursäkt.
Det var mina handlingar som förde honom hit, till det här slutet.
- Om jag hade gjort min plikt... - Verkligen.
Utgå.
- Pompeius mördare? - Han har tyvärr flytt.
Hitta honom.
Under tiden... de här dokumenten sammanställer de pengar som lånades
av Hans Majestäts far, Ptolemy XII.
- I republikens namn inkasserar jag dem. - 17.000.000 drachmer.
17?
Absurt! Möjligtvis fyra.
Sammanställningen inkluderar pengar som lånats från Pompeius och andra
- som nu inte kan inkassera själva. - Det är inte rättvist.
Frågor som uppstår efter någons död ska avgöras av sittande konsul,
det vill säga: Gaius Julius Caesar. Det är lagen.
- Romersk lag. - Finns det någon annan form av lag...
du enfaldiga kvinna?
Jag ber så hemskt mycket om ursäkt. Förlåt oss.
Så där! Där har Ni Er betalning!
Ursäkta.
Hans Majestät glömmer att han är en av Roms tjänare.
Tjänare? Jag är ingens tjänare, jag är kung...
Sitt ner!
Tack.
När kan jag vänta mig betalningen?
Ers nåd, vi har knappt tillräckligt med pengar för våra egna behov.
Våra beskattade bönder har inte arbetat så som de bör, på grund av...
På grund av..?
Cleopatras dumheter har skapat en del oro.
Det är inget allvarligt.
Jag vill inte vara oresonabel.
Jag accepterar 10.000.000 drachmer.
Även den summan skulle ta flera dagar att samla in.
I så fall har jag gott om tid att lösa Er dispyt med Cleopatra.
En mycket god idé, men vem vet var Cleopatra befinner sig.
Oroa Er inte för det. Jag hittar henne nog.
Förbannade eld.
Det är lika hett som Vulcans kuk.
Vilken håla!
Egyptiernas gudar måste vara tokiga som skapar en sådan här plats.
Tala inte illa om gudarna i deras eget land.
Du har rätt. Jag har sett deras gudar.
Titus Pullo är inte rädd för någon djävel med ett hundhuvud på sig.
Desto dummare är du. Deras gudar är gamla och mäktiga.
Egypten var en stor nation långt före Rom.
Var det?
De har sjabblat till det nu i alla fall.
- Varför är vi här? - Vi väntar.
- Jag vet att vi väntar, men på vem? - Det vet jag när jag ser dem.
Var sån då.
Tjänare? Barbariska avskum!
Det är utpressning. Om vi inte betalar sätter han Cleopatra på tronen.
OM...
- Om han kan hitta henne. - Han är en snillrik man.
Han hittar henne. Vi borde ha dödat henne när vi fångade henne.
Nu MÅSTE det göras, hon måste dö.
Jag håller med.
Mina män kan vara hos henne till kvällningen.
Säg åt honom att vänta.
Cleopatra. Drottning, Ers Majestät.
Houtu ber att få tala med Er.
Smäll till mig.
- Natt eller dag? - Natt.
Han kan komma in.
Ers Majestät. Nyheter har kommit ifrån Alexandria.
Tala, mask!
Jag är ledsen att behöva säga...
...att Ers Majestät måste förbereda Er för resan till livet efter detta.
- När? - Nu.
Be dina böner.
Hejsan, mina damer.
Anfalla Caesar?
- Menar ni allvar? - Varför inte?
Han har bara några hundra män med sig.
Hur många män kan du samla ihop?
Du skulle bli Egyptens befriare. Ditt namn skulle leva för alltid.
Mitt dödliga kött skulle inte ha lika stor tur. Rom glömmer inte bort en skada.
Glöm Rom! Rom är dömt till undergång.
Hennes folk sliter i sitt kött som galna hundar.
- Om tio år är staden en bortglömd ruin. - Kanske det, men hur blir det nästa år?
Du kanske har rätt. Försiktighet är nog bäst.
Du kanske inte har tillräckligt med inflytande bland folket?
Caesar har så få män.
Jag skulle kunna kalla samman hela staden med ett ord.
Fundera på saken.
Tror du att jag kan få låna Septimius ett litet tag, jag skulle bli mycket tacksam.
Självklart.
En budbärare från Ptolemy XllI ber om tillträde, Sir.
Ptolemy, vatten-givaren, kommen från två kvinnor, kommen från blomma och bi,
kungarnas kung, son av Ra, informerar med stor ära etc.
att han som bär detta meddelande är han som mördade Pompeius.
- Han är stilig nog. En bra, kraftig haka. - Han ser ut som en elak gubbe, tycker jag.
- Mer. - Gudomligas dödliga kött blir snart grönt.
Ta hit det.
Hon kommer att se ut som en reptil när hon anländer i Alexandria.
Svaghet, kallar jag det för.
Svag, jag?
Hon är duktig på att slå sina slavar men hon kan inte kasta bort pipan,
- och det vet hon. - Uppstudsiga dvärg. Du vet ingenting.
Kasta bort den.
Skulle jag vara svag?
Den där egyptiska prinsessan, det är en godbit.
Hennes fars folk red med Alexander, du får inte tala om henne på det viset.
Men det är hon. Och hon suktar efter mig.
Du skulle ha sett henne när jag dödat nubiern; blöt som oktober.
Pullo, titta på mig. Hon är en prinsessa. Om du rör henne så dör du.
Jag är inte dum. Jag säger bara att hon suktar efter mig.
Ljuvligt. Inget är bättre än kall, illa- luktande svett när man ska förföra en man.
Caesar kommer att tro att han är på Olympus med Afrodite.
Tyst, kulting!
Vad vet du om förförelse?
Så länge Caesar är en man, så ska jag få honom.
Hon är mycket självsäker.
Jag ska få honom eller dö!
- Så jag ska få honom. - Kanske det, Isis.
Jag önskar bara att han vore här idag. Mitt sköte är mellan flöden.
Ett barn skulle komma, lika säkert som att våren gör det.
Kom med.
Du, kom med.
- Så röd! - Ers höghet, hur kan jag stå till tjänst?
Läder, oliver. Det är inte så illa.
Han får duga.
Hennes Majestät vill att ni tränger in i henne.
- Jag förstår inte. - Ni ska ha samlag med henne.
Ni har missförstått, att ha samlag innebär att göra barn.
Precis! Göra barn.
Var inte rädd.
Jag är inte rädd, jag kan bara inte göra det ni ber mig om.
Det är inte vår sed. Romerska män nyttjas inte av kvinnor på det här sättet.
Kom. Du kommer att njuta av det. Min drottning är en fantastisk älskarinna.
Vad väntar han på?
- Han måste göra som han är tillsagd. - Låt mig hjälpa till.
Undan! Jag ber om ursäkt, Ers Majestät, men jag kan inte hjälpa Er.
Jag är ingen slav att befalla.
- Med all respekt... - Vägrar han?
Vägrar den här insekten mig?!
Vågar du vägra dottern till en solgud?
Pullo! Inställ dig genast hos prinsessan Cleopatra och gör som hon säger!
- Va? - Du hörde!
- Vad är det som pågår? - Bara gå.
Legionär Titus Pullo inställer sig för tjänst, frun.
- Vid gudarna, det var... - Jag vill inget veta.
Om du värdesätter ditt liv talar du aldrig om det igen.
Varför? Jag lydde bara order.
- Förbannat bra order. - Vad tror du Caesar gör om han hör om det?
Jag är inte dum.
Jag har lovat prinsessan att aldrig tala om det.
Du skulle inte kunna hålla en hemlighet om det så räddade livet på dig.
Prinsessan Cleopatra, Sir.
Dotter av Ramses den andre, härskarinna av blommor och bin.
Bra gjort, Ers Majestät.
Tack.
Är något fel, lille make?
Så lustig du ser ut i fars stol.
Jag vill aldrig skada dig.
Så klart. Det var ditt kastrerade djur som vilseledde dig, tveklöst.
- Härskarinna... - Det ska inte tala.
Det ska dö!
Det var han.
Inte jag.
Han vilseledde honom! Inte jag.
Det var han!
Inta formering!
Du också, Pullo.
Calpurnia...
- Hon är din tredje fru..? - Det är hon.
- Har hon givit dig en son? - Det har hon inte.
Så tråkigt. En man utan söner är en man utan framtid.
Så har jag aldrig tänkt på det.
Tråkigt. Men glöm det.
Har du säkrat hamnarna längre uppför floden?
Det måste du göra omedelbart.
Den som har kontroll över hamnarna, har kontroll över Egypten.
Det är ett bra råd, utan tvekan,
om jag skulle vilja ha kontroll över Egypten.
Självklart vill du det. Varför är du annars här?
Och varför rädda mig från döden om inte för att utnyttja mig...
...som din marionettdrottning?
- Skulle du ogilla en sådan idé? - Mina önskningar är immateriella.
Du frigjorde mig ifrån fångenskap. Jag är din slav.
Redo!
- Mår du bra? - Inte bra nog. Jag kan inte sova.
Jag skriver dålig poesi om nätterna, och på morgonen ger jag den till kocken
som sätter igång kökseldarna. Det är en form av magi.
Mitt dåliga samvete förvandlast till stekt fågel och bakverk.
Du behöver inte ha dåligt samvete. Vi gjorde bara det som måste göras.
Saturnus sa säkert något liknande efter att ha ätit sina barn.
Frågan är...
Om Caesar inte återvänder från Egypten...
Caesar har undkommit värre fällor än den här.
Han har varit belägrad i Alexandria i nästan ett helt år.
Kanske har hans tur tagit slut.
Så dåraktiga vi skulle se ut om vi kysst en död mans fötter.
Om Caesar dör kan Marcus Antonius, det svinet, göra som han själv behagar.
Det är mycket troligt. Men det är inte mitt bekymmer.
- Jag är färdig med politiken. - Självömkan hjälper inte.
Jag står inte heller utan skam, men vi är fortfarande senatorer.
- Vi har ett ansvar. - Vi svor att vara lojala.
Mot Caesar, inte mot Antonius.
Cato och Scipio har samlat en armé i Numidia.
Om vi skulle kommunicera med dem skulle vi kunna...
Cicero!
Så konstigt! Jag tänkte precis på dig.
Jag har precis fått goda nyheter och min första tanke var att berätta dem för er.
Och här är ni.
Vilket sammanträffande!
Det är roande att det händer så ofta, eller hur?
Jag gick genom forumet och tänkte på en viss kvinna, och vem dök upp framför mig,
om inte kvinnan ifråga?
En vass, spansk liten varelse med hår ända ner till arslet.
Alla misstar sig på mig, vet ni.
Jag är en barmhärtig man. Jag vet att jag har ett annat rykte, men...
...det är jag.
Alla har rätt att göra misstag. Gudarna vet att jag har begått ett par själv.
Jag har gjort saker...
...saker som jag skäms över när jag tänker på dem.
- Vi är alla ofullkomliga. - Exakt.
Vi är alla ofullkomliga.
Ge mig din hand, broder Cicero.
Det är med hela mitt hjärta som jag förlåter dig.
Jag vet inte vad du talar om.
Inget undgår mig.
Om så en duva dör på ugnen så får jag höra om det.
Så du kan vara säker, broder, på att om jag någonsin får...
...höra ditt namn i samband med mumlande om förräderi...
...så skär jag av de här mjuka, skära händerna...
...och spikar fast dem på senatens dörr.
Antonius.
- Du sa att du hade fått goda nyheter. - Ja visst, så klart.
En kurir kom hit från Alexandria.
Caesar har övervunnit belägringen och slaktat Ptolemys arméer.
Han är fullständigt säker, och herre över hela Egypten.
Mannen är ett förbannat geni, ja?
Givakt!
Textad av: OckeJ - Synk: Hugga Bugga www.SweSUB.nu